♪ Aš beldžiausi ir verkiau,♪ ♪ bet ji neatvėrė durų.♪
♪ Tad paguldžiau aš galvelę ant akmenėlio. ♪
♪ Galvelę ant akmenėlio, ant slenksčio kojelę. ♪
♪ Bet dėl Dievo, aš meldžiu, atidaryk, mergele. ♪
ŠALTASIS KARAS
Nemanote, kad tai per paprasta ir primityvu?
Kodėl?
Pas mus tokias tik girtuokliai dainuoja.
♪ Oj, dalia, mano dalia, neisiu aš už pono, ♪
♪ bet tekėsiu už ko nors iš savo luomo. ♪
♪ Neisiu neisiu aš išgert slyvų užpiltinės, nes nuo jos man sunku ant krūtinės. ♪
♪ Dvi širdelės, keturios akys... ♪
♪ Verkiančios visą dieną ir naktį. ♪
♪ Juodos akys, ko jūs raudat? ♪
♪ Kad negalit būt kartu... ♪
LENKIJA, 1949-IEJI
Gražu.
- Kokia kalba dainuoja? - Lemkų.
Taip ir maniau.
Gaila.
- Kodėl? - Kad ne mūsų.
Pone Kačmarekai, mūsų ar ne mūsų - ne jūsų reikalas.
Mielas jaunime, turbūt svarstote,
ką jūs čia veikiate, prie šių didingų rūmų.
O mano pareiga atsakyti, dabar čia - jūsų namai.
Šios durys veda į muzikos, dainos ir šokio pasaulį.
Muzikos, gimusios vergijos laukuose.
Jūsų senelių ir prosenelių muzikos.
Skausmo ir pažeminimo muzikos.
Taip pat ir džiaugsmo, nors ir pro ašaras.
Tikriausiai svarstote ir apie tai, ar pro šias duris bus įleisti visi?
Ir galiu atsakyti - tikrai ne.
Pasiseks tik geriausiems iš geriausių.
O tuomet, akylai stebimi mūsų mokytojų,
įžengsite į mūsų šalies ir broliškų šalių scenas.
Štai kodėl kviečiu jus jungtis į šią nuožmią ir kilnią kovą,
tiek su savimi, tiek tarpusavyje.
Lai mūsų liaudies talentai nebūna veltui eikvojami.
- Valio! - Valio!
- Ar turime pažinoti natas? - Jie nori valstiečių stiliaus.
O tu? Ką dainuosi?
Kalnų melodiją.
O tu?
Aš dar nežinau.
Padainuok savo dainą.
♪ Aš už vandenų,♪ ♪ tu už vandenų. ♪
♪ Ir kaip mums būti kartu. ♪
♪ Aš atiduočiau tau... ♪
Gražu. Aš ją žinau.
Gražiai skambėtų dviem balsais.
♪ Aš už vandenų,♪ ♪ tu už vandenų. ♪
♪ Ir kaip gi mums būti kartu? ♪
♪ Išmokysime žirgą plaukti ♪
♪ Ir sujungsime tą ilgą kelią. ♪
Išmokysime žirgą plaukti ♪
♪ Ir sujungsime tą ilgą kelią... ♪
- Labai ačiū. - Ačiū.
Atsiprašau... Panele su kirpčiukais...
Ar galite padainuoti viena?
- Padainuoti? - Taip.
♪ Tiek daug jaunų gražių merginų, ♪
♪ tiek daug mielų gražių vardų, ♪
♪ bet tik viena mane kankina, ♪
♪ nėra ramybės ir sapnų, ♪ ♪ kada myliu... ♪
- Ačiū. - Dar priedainis.
♪ Širdie, ramybė tau visai nerūpi. ♪
♪ Širdie, pasauly gera man gyventi. ♪
♪ Širdie, kaip gera, kad tokia esi. ♪
♪ Ačiū tau, širdie, ♪
♪ kad moki šitaip tu mylėt. ♪
- Iš kur žinai šią dainą? - Iš filmo.
Keliaujantis kino teatras mūsų miestelyje rodė rusų filmą -
"Linksmieji vyrukai". Štai iš kur ji.
- O apie ką dainuojama? - Apie meilę žinoma! "Širdis".
Ar mokate šokti?
Žinau pagrindinius žingsnelius. Visa kita galiu išmokt.
- Nuostabu. Ačiū. - Dėkui.
Ta kita mergina turėjo gražų tyrą balsą.
- Taip, bet ši irgi turi kažką... - Ką?
Energiją, temperamentą. Ji originali.
Kaip pasakysi.
Turėtume išsirinkti tuziną šokėjų.
Matai, ten saviškę?
Kokią "saviškę"?
Dainavusią apie širdį.
Ji kažką sugalvojo.
Žiūrėk...
Mergiotė...
Ji ne iš kalnų, ji iš Tomašovo. Pokštininkė.
- Tačiau ji turi gerą balsą. - Be to, ji teista.
Kaip tai?
- Panašu, kad ji nužudė tėvą. - Ką?
Lyg ir... Kol kas nuosprendžio vykdymas sustabdytas.
- Iš kur tai žinai? - Kačmarekas ja pasidomėjo.
Galvą, Zula!
Galvą aukštyn.
SVEIKINAME RYTOJŲ
Pritvirtink...
- Velniai rautų! - Po paraliais!
Kas iš tikro nutiko su tėvu?
- Kokiu tėvu? - Tavo.
Ką turi galvoje?
Už ką patekai į kalėjimą?
Jis mane sumaišė su motina, tad su peiliu parodžiau skirtumą.
Jis gyvas ir sveikas, nesijaudink.
Domiesi manimi dėl talento ar... šiaip?
Pabandyk šitą.
Neblogai...
Aukščiau! Pakelk koją aukščiau!
Gerai!
Gražu Mateušai, bravo!
Laikykitės ritmo!
Žiūrėkite vienas į kitą!
Vienas, du, trys... vienas, du, trys ir sukamės!
Vienas, du, trys... vienas, du, trys!
VARŠUVA, 1951-IEJI
♪ Dvi širdelės, keturios akys, ♪
♪ Verkiančios visą dieną ir naktį... ♪
♪ Juodos akys, ko jūs verkiat? ♪
♪ Kad negalit būt kartu... ♪
♪ Motinėlė man užgynė, ♪
♪ mylėti šį bernelį. ♪
♪ Širdelė mano turėtų būti akmeninė,♪
♪ kad bernelio nemylėčiau. ♪
Pakaks, mane jau pradeda erzinti.
Gal eikime?
- Palauk šiek tiek, pasilinksminkim. - Tegul jie linksminasi.
Mes galim tai daryti kartu.
Noriu jums kai ką pasakyti.
Niekada netikėjau visais tais folkloro reikalais,bet tai...
... mane giliai sujaudino. Jūs tikras genijus!
Iš kažko tokio sukurti nenusakomą grožį.
Dėkoju Jums abiems.
Šiandien - gražiausia diena mano gyvenimo.
Savo repertuare naudojate neįkainojamus tautos kultūros lobius.
Tai labai pagirtina.
Jūsų kolektyvo potencialas didžiulis. Norėčiau, kad tai taptų mūsų šalies vizitine kortele.
Bet manau, kad atėjo laikas šiek tiek atnaujinti repertuarą.
Dainomis apie Žemės reformą, Pasaulinę Taiką ir grėsmes jai.
Taip pat stipriu numeriu apie Pasaulinio proletariato lyderį.
Mes tai įvertinsime... Ir apdovanosime.
O po to, kas žino - Berlynas, Praha, Budapeštas, Maskva?
Ką jūs manote apie tai?
Viso ansamblio vardu norėčiau išreikšti padėką už mūsų darbo įvertinimą,
tačiau repertuaras paremtas autentišku liaudies menu.
Kaimo gyventojai nedainuoja apie reformas, Taiką ar lyderius.
Jie tiesiog to nedaro... Ir įgyvendinti tai būtų sunku.
Aš suprantu.
Jei leisite... Aš, Lechas Kačmarekas, administracijos vadovas.
Drauge, Bielecka, galiu jus užtikrinti, kad mūsų tauta nėra...
tokia neišprususi. O provincija ne išimtis.
Netgi atvirkščiai. Jie dainuos tokiomis svarbiomis temomis,
jei tik jiems leisite tai daryti,
skatinsite ir nurodysite kryptį.
Tai, kaip suprantu, ir yra mūsų ansamblio vaidmuo.
Ačiū.
Ačiū jums visiems.
♪ ... Apie Staliną išmintingą, ♪
♪ artimą ir mylimą mūsų. ♪
♪ Dainą nuostabią parašytą ♪
♪ liaudis per amžius dainuoja. ♪
♪ Apie Staliną išmintingą, ♪
♪ artimą ir mylimą mūsų. ♪
♪ Dainą nuostabią parašytą ♪
♪ liaudis per amžius dainuoja. ♪
♪ Apie Staliną išmintingą... ♪
Prisiekiu tau,Tėvyne...
Liudijant didiesiems patriotams ir revoliucionieriams -
Feliksui Dzeržinskiui ir Karoliui Švierčevskiui...
Vyksim į Berlyną.
Atiduoti visas jėgas, kad apsaugoti pasaulį...
Į jaunimo festivalį, gruodį.
... nuo amerikietiškų ir fašistinių kurstytojų bei genocido...
Šiandien Berlynas, rytoj Maskva, o po to - Dievas žino kur!
... ir kurti amžiną draugystę
su galingiausia sovietų šalimi...
Ar nemanai, kad kažką turėtume daryti su Janicka?
...Lenino ir Stalino Tėvyne.
- O kas jai? - Ji kažkokia tamsi.
Reiktų kaimiškos išvaizdos - tikro lenkiško, slaviško įvaizdžio.
Pažiūrėk į jos akis.
Kaip sužinojai apie Berlyną?
Iš ministro.
Gal kažkiek perdedu. Galėtume nudažyti jos plaukus.
♪ Tas, kuris buvo niekas, tapo viskuo. ♪
♪ Tai mūsų galutinis ir svarbiausias mūšis... ♪
Noriu būt su tavimi visur ir visada, iki pasaulio pabaigos.
Tačiau turiu kai ką pasakyti...
Hm?
Aš "stukinu" tave.
Kaip suprasti "stukini"?
Aš kiekvieną savaitę einu pas Kačmareką ir "atlieku išpažintį".
Bet nesakau nieko, kas galėtų tau pakenkti...
Blogiausia tai, kad jis prie manęs priekabiauja.
Ką jis klausinėja?
Įvairiai... Ką veikei per karą? Ar klausai Laisvojo radijo?
Ar turi dolerių? Ar tiki Dievu?
Tiki?
Aš, taip.
Taip ir žinojau. Po galais, idiotė.
Ką darytum mano vietoje? Turiu du metus lygtinai.
Ir manęs nebūtų priėmę.
Viktorai!
Užsikrušk tu, suknistas buržujus! Be tavęs apsieisiu!
Jei tik panorėčiau, užkurčiau tau pirtį!
♪ Širdie, ramybė tau visai nerūpi. ♪
♪ Širdie, pasauly gera man gyvent. ♪
♪ Širdie, kaip gera, kad tokia esi. ♪
♪ Ačiū tau, širdie, ♪ ♪ kad moki šitaip tu mylėt. ♪
♪ Tiek daug jaunų gražių merginų... ♪
Kaip žinote, šių dienų Berlynas-
fronto linija tarp socialistų ir imperialistų stovyklų.
Tarp Taikos sergėtojų ir revanšistų.
O fronto linijoje, kaip tokiose vietose ir būna - gali bet kas nutikti.
Todėl turime laikytis išvien, būti budrūs ir saugoti vienas kitą.
O be to, kaip ir patys žinote...
vokiečiai yra vokiečiai.
Tad, pirmą ir paskutinį kartą,
pakelkime taures už jūsų gyvenimo nuotykį!
Atsiprašau.
400 metrų, apie 10 minučių kelio.
Ten baigiasi rusų sektorius. Tavęs čia ir lauksiu.
Bet ką aš ten darysiu? Kuo būsiu?
Būsi su manimi. Būsime kartu.
Bet nemoku prancūzų ar kitos kalbos.
Išmoksi. Turi klausą. Talentą.
Esi išskirtinė. Nenoriu be tavęs gyventi.
Gerai. Padarykime tai.
RYTŲ BERLYNAS, 1952-IEJI
Kas tau? Juk vyksta banketas. Su tavimi nori susipažinti.
Tik susitvarkysiu plaukus ir ateinu.
Ir taip puikiai atrodai.
Paskubėk.
- Lenkija ir Vokietija... - Lenkai, vokiečiai...
...yra geri draugai.
Komunistiniai broliai.
Sako, kad turime kurti komunistinę draugystę.
Mes esame broliai ir seserys.
Sako, mes - broliai ir seserys.
- Ar skanu? - Taip.
- Mūsų firminis patiekalas. - Tikrai?
Pagaminome specialiai jums.
Ačiū. Jis tikrai nuostabus.
- Šviežia žuvis iš Baltijos jūros - Tikrai?
♪ Jau pražydo obelys ir kriaušės, ♪
♪ išsisklaidė ūkanos plačiai, ♪
♪ ir mergaitė ėjo į pakriaušę, ♪
♪ vaikštinėjo upės pakraščiais. ♪
♪ Ir mergaitė ėjo į pakriaušę, ♪
♪ vaikstinėjo upės pakraščiais. ♪
♪ Vaikštinėjo, dainą sau dainavo ♪
♪ apie sakalą plačių laukų, ♪
♪ apie draugą mylimiausią savo ♪
Atsiprašau.
♪ iš kurio ilgėjosi laiškų. ♪
♪ Apie draugą mylimiausią savo, ♪
♪ iš kurio ilgėjosi laiškų. ♪
♪ Jau pražydo... ♪
PARYŽIUS, 1954-IEJI
Taksi!
Dar vieną, prašau.
Atleiskite, pone, jau užsidarome.
Nueikite "Pas Marletę". Dirba iki 1-os.
Na, o tarp mūsų kalbant. Jei ji dar neatėjo, vadinasi ir nebeateis.
Ah!
Kiek dar būsi Paryžiuje?
Išvažiuoju ryte.
Kaip tau čia sekasi?
Iriuosi į priekį.
Kuriu, aranžuoju... Groju klube.
Viskas gerai.
Ar turi kažką?
Taip.
Aš taip pat.
Ir? Ar tu laiminga?
- Palydėsiu iki viešbučio. - Geriau nereikia. Žinai, kaip būną...
Bent jau šiek tiek.
Niekas mūsų nepamatys.
Gal gali pasakyti, kodėl tada taip ir nepasirodei?
Jaučiau, kad mums nepavyks.
Ne dėl pačio pabėgimo...
Tiesiog, tai ne man, aš to neverta.
Ko neverta?
Neverta tavęs.
Neverta visko.
- Supranti, apie ką aš. - Nesuprantu.
Žinau, kad meilė yra meilė, tik tiek.
Ir aš žinau... Be tavęs nebūčiau pabėgusi.
Toliau nebeik.
Pas kekšes buvai?
Kekšėms pinigų neturiu.
Buvau su savo gyvenimo moterimi.
Nuostabu.
Na, tuomet leisk man miegoti.
JUGOSLAVIJA, 1955-IEJI
Gražiai atrodo, ar ne?
- Labas rytas. - Sveikas.
- Turi bilietą? - Taip.
Norėsiu išgirsti tavo nuomonę.
Naujas repertuaras, naujos dainos, viena netgi jugoslaviška.
Reveransas šeimininkams.
Šaunu.
Ansamblis įgijo pagreitį, tapo pasaulietiškesnis.
Gaila, kad turėjai mus palikti. Turėjai talentą.
Kviečiu į mūsų ložę.
Ne, ačiū. Turiu labai gerą vietą.
Gerai. Gerai. Pasimatysime vėliau.
♪ Šilko siūlas, serbų pluoštas, ♪
♪ verpalų plona gija. Aš jauna, o tu toks malonus ♪
♪ Milanai... ♪
♪ ...mielasai. ♪
♪ Siunčiu savo švelnumą iš Moravijos. ♪
♪ Aš jauna, mano ranka pažadėta tau, Milanai. ♪
♪ Šilko giją iš sapnų veju, ♪
♪ savo meilę iš širdies gelmių ♪ ♪ tau siunčiu... ♪
Kur mane vežate?
Į Maskvą.
Bet kodėl? Esu čia teisėtai. Turiu vizą.
Esu Prancūzijos gyventojas. Aš nebe Lenkijos pilietis.
Visa tai žinome.
Atsipalaiduok, į Maskvą nevyksi.
Keliausi į Zagrebą, tada į Paryžių, ar kur norėsi...
Lenkai norėjo, kad siųstumėm į Varšuvą.
Bet taip nebūtų gerai?
Velnias.
- Leiskite likti vienai nakčiai. - Traukinys laukia.
Tai dėl moters, mano gyvenimo meilės.
Tai kas? Ar nori su ja grįžti į Varšuvą?
"Fatališka moteris".
Sakoma, kad Varšuva - Rytų Paryžius.
♪ Motinėlė man užgynė, ♪
♪ mylėti šį bernelį, ♪
♪ Aš bernelį čiupt už kaklo, ♪
♪ jį mylėsiu iki galo... ♪
PARYŽIUS, 1957-IEJI
Palauk! Pianinas čia netinka.
Naudokim jį žmogžudystės scenoje.
Styginiai suskamba šiek tiek per anksti. Palaukime, kol pasirodys šešėlis.
Gerai.
- Tai ištekėjai? - Taip.
Padariau tai dėl mūsų.
Tuokiausi ne bažnyčioje, tad nesiskaito.
- Kokia dabar tavo pavardė? - Gangarosa-Lichon.
- Ganga... kas? - Gangarosa, sicilietiška pavardė.
Svarbiausia, kad tu nevedęs.
- Ar vedęs? - Liaukis!
Laukiau tavęs.
♪ Dvi širdelės, keturios akys. ♪
♪ Verkiančios visą dieną ir naktį... ♪
♪ Juodos akys, ko jūs verkiat? ♪
♪ Kad negalit būt kartu. ♪
♪ Kad negalit būt kartu... ♪
♪ Motinėlė man užgynė, ♪
♪ mylėti šį bernelį... ♪
♪ Aš bernelį čiupt už kaklo, ♪
♪ jį mylėsiu iki galo... ♪
♪ Jį mylėsiu iki galo. ♪
Ar ne per daug „r“ raidžių?
Ne.
Nedera su melodija.
Dera, jei tinkamai tari.
Ir kaip tai susiję su "Širdelėmis"?
Tai laisvas vertimas.
Įdomu, kas išvertė? Tik nesakyk, kad ta tavo poetė.
Taip, ir kas? Žiuljeta padarė tai nemokamai.
Tikiuosi.
Koks kvailas tekstas:
"Švytuoklė nužudė laiką." O Dieve!
Nuo kada tapai kritike? Žiuljeta - gerai žinoma poetė.
- Ką tik išspausdino jos antologiją. - Aš to nedainuosiu.
- Vadinasi, įrašo nebus. - Tegul nebūna.
Būk maloni Mišeliui, jis gali būti naudingas.
Mudu vienas kitam patikom, o tu jam patiksi dar labiau.
- Kodėl? - Nes esi žavi.
Kaip sakoma, turi slaviško šarmo.
Tik nepersistenk su makiažu.
- Kodėl? - Jau ir dabar gerai atrodai.
Būk savimi, atsipalaiduok.
- Su kaklaraiščiu ar be? - Su.
- Labas vakaras. - Labas vakaras.
- Kas ten bus? - Įdomūs žmonės.
- Ir tavo žymioji poetė? - Labai tikėtina.
Ji - ne grėsmė. Iki manęs jau turėjo du meilužius.
O su Mišeliu elkis pagal situaciją.
Labas vakaras.
- Ei, Viktorai! - Tai Mišelis.
Čia - Mišelis. O čia - Zula.
Malonu susipažinti. Norėjau susitikti su jumis. Daug girdėjau apie jus.
- Dėkoju. - Prašau.
Kaip praėjo filmas?
Labai gerai. Mums patiko. Tai ir tau gera žinia.
Džiaugiuosi.
Jūs kalbėkitės, aš - apsižvalgysiu.
Ji tikrai kažką turi.
Labas vakaras.
Atsiprašau. Labas vakaras.
- Aš daug galvojau apie jūsų eiles. - Tikrai? Kurias?
- Mano dainai. - Aišku...
"Švytuoklė nužudė laiką." Gražu, bet aš nesuprantu.
Tikrai? Tai metafora.
Ką ji reiškia?
Kad kai myli - laikas tampa nesvarbus.
Jums čia patinka?
Paryžiuje? Čia malonu.
Turėjo būti šokas.
Šokas? Kodėl?
Kino teatrai, kavinės, restoranai, parduotuvės ir panašiai.
Tarp mūsų kalbant, mano gyvenimas Lenkijoje buvo geresnis.
Tikrai? Tada kodėl pabėgote?
Aš nepabėgau. Ištekėjau už italo ir legaliai išvažiavau.
Ar kada nors buvote Palerme?
Ne.
Kaip gaila.
Buvo malonu susipažinti.
Atsiprašysiu.
Ką, po velnių, jam pripasakojai?
- Ką turi galvoje? - Kad apsimetinėjau provincijos mergaite.
Kad įdaviau tave. Kad nužudžiau tėvą.
Kad Kremliuje šokau Stalinui.
- Puikus štrichas - Taip? Ir kodėl gi?
- Norėjau suteikti tau daugiau spalvų. - Daugiau spalvų?
- Taip čia viskas tvarkoma. - Kaip tai?
Nežinau.
Tarkim, Edita Piaf dirbo viešnamyje, bet už tai ją tik dar labiau mylėjo.
Koks viešnamis? Ką čia šneki?
O Džiovanis nebuvo aristokratas, jis prekiavo kristalais.
Dievulėliau,gerai, daugiau to nedarysiu. Eime namo?
Susipažinau su tavo meiluže.
Miela. Graži nugara...
...bet senamadiška. Tinkate vienas kitam.
Metafora..!
Idiotė.
Koks šiknius.
Tebūnie.
Zula, nesijaudink.
Bus, kas bus.
Tiesiog jį myliu.
Zula, ar viskas gerai?
- Ką tu čia darai? - Ateik, man šiek tiek liūdna.
Ne dabar, mieloji, važiuojam į L'Eclipse.
- Visi ruošiasi. - Gerai, lukterk truputį.
Lenkijoje buvai vyras, o dabar tu kitoks.
Gal aš tik taip įsivaizdavau.
Tačiau viskas nuostabu, mes Paryžiuje.
Myliu tave visa širdimi.
O dėl Mišelio nesijaudink.
Mes užmezgėm kontaktą. Viskuo pasirūpinsiu.
Stop!
Kas?
Tuščia...
Tuščia?
Turim tik 40 minučių. Nesugadink visko, prašau.
Gerai, padarysiu viską kaip reikia. Gausi, ko nori.
Aš gausiu?
Viskas čia tik dėl tavęs.
Tikėk savimi.
Tikiu, tačiau netikiu tavim.
Tęsiam?
Tęsiam.
Kodėl tokia liūdna?
Žiūrėk, mūsų pirmasis vaikas.
Pavainikis.
Kas ne taip?
Iš tikrųjų nieko.
Viskas tiesiog puiku.
Prancūzai žino, ką daro.
O mišelis - tikras meistras. Per vieną naktį išdulkino šešis kartus.
Ne taip kaip lenkų menininkas tremtyje.
Tai galiu suprasti.
Išeik!
Atsiprašau.
- Ką padarei jai? - Nieko. Ji išvyko.
Į Lenkiją.
- Į lenkiją? - Taip, į Lenkiją.
Sveiki?
Ar tai „Mazurekas“?
„Mazurekas“ Bialačuve?
04-18.
Zuzaną Lichon, prašyčiau.
Lichon.
Zula.
Ji ką tik grįžo.
Aišku.
Ar nežinote, kur ji?
Tiesą sakant, nežinau, kaip tau padėti.
Tu nei prancūzas, nei lenkas.
Kiek mums žinoma - tu neegzistuoji.
Bet kalbant atvirai, kodėl nori išvykti iš čia?
Aš esu lenkas.
- Prašau, liaukis. - Tikrai taip.
Pabėgai, išdavei mus.
Nuvylei jaunus žmones, kurie tavimi pasitikėjo.
Tu nemyli Lenkijos.
- Myliu. - Ne, nemyli.
Bet sprendimas yra.
Jei nuoširdžiai gailiesi dėl savo veiksmų.
Tu juk turi tam tikrą vardą Paryžiaus menininkų sluoksniuose?
Pažįsti žmonių įvairiose sferose.
LENKIJA, 1959-IEJI
♪ Ką tai jums primena? ♪
♪ Ką tai jums primena? ♪ ♪ Toks pažįstamas jausmas... ♪
Labas rytas.
Atrodai baisiai.
Kiek metų?
15.
Galėjo būti ir blogiau.
Dukart nelegaliai kirsta siena, be to...
pasirodo, šnipinėjau britams.
Turite 10 minučių.
Ką mes padarėme?
- Aš lauksiu tavęs. - Nereikia.
Susirask normalų vaikiną, kuris su tavimi ištvertų.
Toks dar negimė.
Ištrauksiu tave iš čia.
I Bayo bongo, bayo bongo ♪
♪ Bayo bongo, o bongo bayay ♪
I Bayo bongo, bayo bongo ♪
♪ Per visą platų pasaulį ši daina keliauja tau ♪
I Bayo bongo, bayo bongo ♪
♪ Bayo bongo, o bongo bayay ♪
♪ Kas žino šį nuostabų šokį? Dabar šoka su manimi ♪
♪ Oh, bayo bongo, Oh, bongo Bayay ♪
Malonu, kad radai laiko. Neliūdėk, Piotrušai.
Eikš, prisistatyk.
Čia Piotrušas.
Labas.
Jis drovisi.
- Panašus į mane? - Kaip du vandens lašai.
Taigi, ar grįši prie muzikos.
- Tikriausiai ne. - Suprantu.
Džiaugiuosi, kad pavyko tave ištraukti. Nebuvo lengva.
Tačiau ministro pavaduotojas - mūsų kaimynas ir geras draugas.
Ačiū, aš tikrai dėkingas.
Klausiausi tavo paryžietiško įrašo. Jis tikrai geras.
Puiki aranžuotė.
Būtų puiku tai vėl įrašyti lenkų kalba.
Zulai tai būtų naudinga. Kaip ir tau.
Žiūrėk, ateina mamytė.
Labai tave myliu, bet turiu išsivemti.
Pasilik banketui.
Dalyvaus daug įdomių žmonių iš meno pasaulio.
Nagi, eime...
Ištrauk mane iš čia.
Tam čia ir esu.
Šįkart visam laikui.
Kartok paskui mane.
Aš, Viktoras Varskis, imu tave, Zuzaną Lichon, į žmonas...
...ir prisiekiu būti su tavimi, kol mirtis mus išskirs.
Aš, Zuzana Lichon, imu tave, Viktorai Varski, į vyrus...
...ir prisiekiu būti su tavimi, kol mirtis mus išskirs.
Tepadeda mums Dievas.
Imk daugiau, tu sunkesnis.
Dabar aš tavo.
Per amžių amžius.
Eikime į kitą pusę.
Ten vaizdas gražesnis.
skiriu savo tėvams
Vertimas: Laimonas Pocius